Това са мрачни времена, няма да отричам.
Нашият свят може би не се е изправял пред по-голяма заплаха, отколкото днес.
Но аз казвам това на нашите граждани.
Ние, винаги ваши служители
ще продължим да защитаваме свободата ви
и ще отблъсваме силите, които искат да я отнемат от вас.
Вашето Министерство
остава
силно.
ЧЕРНИЯТ ЗНАК СЪЗДАВА ПАНИКА
БРОЯТ НА СМЪРТОЖАДНИТЕ РАСТЕ
НАСИЛИЕТО СЕ РАЗПРОСТИРА МЪГЪЛСКО СЕМЕЙСТВО УБИТО
Хърмаяни, чаят е готов, миличка.
Идвам, мамо!
Хайде, Дъдли, побързай!
Все още…все още не разбирам защо трябва да напуснем?
Защото…
Не е безопасно за нас тук вече.
Рон, кажи на баща ти, че вечерята е почти готова.
- Това е в Австралия. - Мм, прекрасно е, нали?
"Обливиате"!
ХАРИ ПОТЪР И ДАРОВЕТЕ НА СМЪРТА ЧАСТ 1
Сивиръс, бях започнал да се тревожа, че си загубил пътя.
Ела, запазихме ти място.
- Носиш новини, надявам се?! - Ще се случи следващата събота,
на свечеряване.
Аз чух друго, господарю мой.
Долиш, аврорът, се изпусна, че момчето Потър
няма да бъде преместен преди 30-ти този месец.
В деня преди да навърши 17 години.
Това е лъжлива следа.
Служба "Аврори" вече няма никакво участие в защитата на Хари Потър.
Тези, които са му най-близки, вярват, че сме проникнали в Министерството.
Е, имат право, нали?
Какво ще кажеш, Пиус?
Човек чува много неща, господарю мой.
Но дали истината е сред тях, не е ясно.
Произнесе го като истински политик.
Мисля, че ще се окажеш много полезен, Пиус.
- Къде ще бъде отведено, момчето? - В защитена къща.
Най-вероятно в дома на някой от Ордена.
Казаха ми, че е взета всякакъв вид възможна защита.
Веднъж преместен там, ще бъде невъзможно да го нападнем.
Господарю мой, искам да се предложа доброволно за тази задача.
Искам да убия момчето.
Опаш!
Нали ти казах да държиш нашата гостенка тиха?
Да, господарю мой.
Веднага, господарю мой.
Колкото вдъхновяваща да намирам твоята жажда за кръв, Белатрикс,
аз трябва да бъда този, който да убие Хари Потър.
Но се изправям пред неуместно усложнение,
че моята пръчка и на Потър имат една и съща сърцевина.
Те са по някакъв начин,
близнаци.
Можем да се нараним, но не смъртоносно помежду си.
Ако трябва да го убия,
трябва да го направя с друга пръчка.
Хайде!
Със сигурност някой от вас би искал да уважи тази чест.
Хм?
Какво ще кажеш ти,
Луциус?
- Господарю мой? - "Господарю мой"?
Искам пръчката ти.
- Долавям бряст? - Да, господарю мой.
А сърцевината?
От дракон…
- Сърдечна нишка от дракон, господарю мой. - Сърдечна нишка от дракон?
За тези от вас, които не знаят,
радваме се тази вечер на г-ца Чарити Бърбидж,
която доскоро, преподаваше в "Хогуортс" училището за магия и вълшебство.
Нейният предмет беше "Мъгълознание".
Г-ца Бърбидж вярва в това, че мъгълите не са по различни от нас.
Тя би пратила всички
нас да се женим за тях.
За нея, смесването на магическа и мъгълска кръв не е мерзост,
а нещо, което трябва да бъде насърчавано.
Сивиръс!
Сивиръс, моля те!
Ние сме приятели!
"Авада Кедавра"!
Наджини?!
Вечеря!
НЕКРОЛОГ ДЪМБЪЛДОР В СПОМЕНИ
от Елфиъс Дож
- Здравей, Хари! - Добре! Уау!
- Здрасти! - Изглеждаш добре.
Да, той е абсолютен красавец!
Какво ще кажете да се скрием преди някой да го убие.
Добър вечер!
Кингзли, мислех, че охраняваш Министър-председателя.
Ти си по-важен.
- Здравей, Хари! Бил Уизли. - О, приятно ми е.
- Не винаги е бил този красив. - Хари!
- Направо грозен! - Вярно си е.
Дължа всичко на върколак на име Грейбек. Вярвам да си върна услугата някой ден.
Все още си красив за мен, Уилям.
Само помни, Фльор, Бил яде своите пържоли сурови вече.
Моят съпруг, шегаджията.
Между другото, почакайте да чуете новината…
- Ремус и аз… - Добре, добре!
Ще имаме време за уютни приказки по-късно! Трябва да се махаме по дяволите от тук!
И то по-скоро!
Потър, ти си непълнолетен, което означава, че все още имаш Следата.
Какво е "Следата"?
Ако кихнеш, Министерството ще знае кой обърсва носа ти.
Въпросът е, че трябва да използваме такъв транспорт,
които Следата не може да открие.
Метли, тестроли и други подобни. Ще се движим по двойки.
По този начин, ако някои там навън ни чакат, а аз смятам, че ще има,
няма да знаят кой Хари Потър е истинският.
Истинският?
Струва ми се, че си запознат с тази специална напитка.
- Не, абсолютно не. - Казах ви, че ще го приеме добре.
Не, ако мислите, че ще позволя на всички да рискувате живота си за мен…
- Никога не сме го правили преди, нали? - Не, не това е различно.
Вие приемате да станете мен… Не!
Е, никой от нас наистина не го иска, приятел.
Да, представи си, ако нещо се обърка и останем слаби, белязани глупаци завинаги!
Всички тук са пълнолетни, Потър.
Те всички се съгласиха да поемат риска.
Технически, аз бях принуден.
Мъндънгус Флечър, г-н Потър.
Винаги съм бил голям почитател.
Млъкни, Мъндънгус!
Добре, Грейнджър, както обсъдихме.
Бога ми, Хърмаяни!
Направо тук, ако обичаш.
За тези от вас, които не са вземали Многоликова отвара преди,
честно предупреждавам.
Има вкус на таласъмска пикоч.
Имаш много опит с тази, нали, Лудооки?
Просто се опитвам да намаля напрежението.
- Уоу! Ние сме еднакви! - Не още, не сте.
- Нямаш ли нещо малко по-спортно? - Да, наистина не харесвам този цвят.
Ще харесате това. Вие не сте вие.
- Така че млъкнете и се събличайте. - Добре, добре.
Ти трябва да се преоблечеш също, Потър.
Бил, не гледай! Отвратителна съм.
Знаех си, Джини лъже за тази татуировка.
Хари, зрението ти наистина е ужасно.
Добре тогава, ще се наредим по двойки. Всеки Потър ще има защитник.
Мъндънгус, стой плътно до мен. Искам да те наглеждам.
- Що се отнася за Хари… - Да?
Истинският Хари. Къде си по дяволите, все пак?
- Тук. - Ти ще се возиш с Хагрид.
Аз те доведох тук преди 16 години, когато беше не по-малък от съчко.
Изглежда, че е най-правилно аз да те отведа и сега, Хари.
Да, всичко е много трогателно. Да вървим!
Посока към Хралупата. Ще се срещнем там.
- Броя до три. - Дръж се здраво, Хари.
Едно!
Две!
Три!
- Кой? - Къде си?
Той е от дясно!
Той е там!
Долу!
- Хагрид, трябва да помогнем на другите. - Не може да направим това, Хари.
Заповеди на Лудоокия.
Дръж се!
"Вцепени се"!
Дръж се, Хари!
Хагрид!
Не! Не!
Хари!
Не!
Хари!
Хагрид!
Какво се случи?
Къде са другите?
Никой друг не се е върнал?
Те бяха върху нас точно от самото начало, Моли.
Нямахме избор.
Е, слава Богу, вие двамата сте добре!
Смъртожадните ни чакаха. Това беше засада.
Рон и Тонкс трябваше вече да са се върнали.
Татко и Фред също.
Тук.
Бързо, в къщата.
О, моето момче…
- Лупин! - Какво правиш?
Какво създание седеше в ъгъла,
когато за първи път Хари Потър посети моя кабинет в "Хогуортс"?
- Луд ли си? - Какво създание?
Гриндилоу.
Бяхме предадени.
Валдеморт знаеше, че ще се местиш тази вечер.
Трябваше да се уверя, че не си самозванец.
Чакай!
Последните думи, които Албус Дъмбълдор каза на нас двамата?
"Хари е най-голямата надежда, която имаме."
"Доверете му се."
Какво те издаде?
Хедуиг, мисля.
Опитваше се да ме защити.
Благодаря.
Заслужава това. Беше великолепен. Нямаше да стоя тук без него.
Наистина?
Винаги този тон на изненада?
Ние ли сме последните?
Къде е Джордж?
Как се чувстваш, Джорджи?
Като Светец.
Я пак?
Като Светец.
Надупчен. Надупчен, Фред.
Вдяваш ли?
В целия свят има разни смешки за уши, а ти измисляш "Надупчен"?
Жалко е.
Смятам, че все още изглеждам по-добре от теб.
Лудоокият е мъртъв.
Мъндънгус хвърли един поглед на Валдеморт и се магипортира.
Посока към Хралупата!
Това е отвъд всичките ми очаквания.
- Седем? - Седем.
- Хоркрукси… - Може да са скрити навсякъде.
Да разделиш душата на седем части…
- Ако унищожиш всеки хоркрукс… - Ще унищожиш Валдеморт.
- Хари… - Довери ми се.
- Излъга ме. Излъга ме, Оливандър! - Не.
Отиваш ли някъде?
Никой друг няма да умира.
Не заради мен.
Заради теб?
Мислиш, че Лудоокият умря заради теб?
Мислиш, че Джордж понесе онова проклятието заради теб?
Ти може би си Избраният, приятел,
но това всичко е много повече от това.
Това винаги е било много повече от това.
- Ела с мен. - И да оставя Хърмаяни?
Ти си луд?!
Няма да продължим и два дни без нея.
Не й казвай, че съм казал това.
Освен това, все още имаш Следата.
Все още имаме и сватба…
Не ме е грижа за сватбата.
Съжалявам, без значение на кой е. Трябва да започна намирането на тези хоркрукси.
Те са единственият ни шанс да го победим.
А колкото повече стоим тук, толкова по-силен става той.
Тази вечер не е вечерта, приятел.
Само ще му направим услуга.
Мислиш ли, че знае?
Искам да кажа, че те са парчета от неговата душа, тези хоркрукси.
Парчета от него.
Когато Дъмбълдор унищожи пръстена,
ти унищожи дневника на Том Риддъл.
Трябва да е почувствал нещо?
За да убием другите хоркрукси, трябва да ги намерим.
Къде са те?
Откъде да започнем?
Когато сте готови. Бил и Фльор
Фред, моля, обърни внимание! Това е сватбата на брат ти. Побързай!
ТЪМНИТЕ ТАЙНИ НА ДЪМБЪЛДОР РАЗКРИТИ РИТА СКИЙТЪР ПУСКА НОВА КНИГА
ДЪМБЪЛДОР В СПОМЕНИ ОТ ЕЛФИЪС ДОЖ
Ще ме закопчаеш, нали?
Изглежда глупаво, нали, сватбата?
Като се има предвид всичко, което се случва.
Може би това е най-добрата причина да я има.
Независимо от всичко, което се случва.
Добро утро!
Хайде, продължаваме!
Всички заедно сега!
Едно!
Две!
Три!
Как изглежда от вашия край, момчета?
Страхотно.
По дяволите! Какво прави Министърът на магията тук?
На какво дължим удоволствието, Министре?
Мисля, че и двамата знаем отговора на този въпрос, г-н Потър.
А това е?
Тук е посочена последната воля и завещанието на
Албус Пърсивал Вулфрик Браян Дъмбълдор.
"Първо, на Роналд Билиус Уизли,
завещавам моя загасител,
устройство, направено от самия мен,
с надеждата, че когато нещата изглеждат най-мрачни,
той ще му покаже светлината."
- Дъмбълдор завещава това на мен? - Да.
Страхотно.
Какво е това?
Отвори го.
Жестоко.
"На Хърмаяни Джийн Грейнджър,
завещавам моя екземпляр на "Приказките на Барда Бийдъл",
с надеждата, че ще я намери за забавна и поучителна.
Мама ми ги четеше тези.
"Вълшебникът и подскачащото гърне", "Зайката Бабити и кикотещият се пън"…
Хайде! Зайката Бабити…
Не?
"На Хари Джеймс Потър,
завещавам снича, който хвана в първия си куидич мач в "Хогуортс".
Като спомен за ползите от упоритостта
и майсторството."
Това е значи?
Не съвсем.
Дъмбълдор ти завещава
второ наследство.
Мечът на Годрик Грифиндор.
За съжаление, мечът на Грифиндор не е на Дъмбълдор, за да го дарява.
Като важна историческа реликва той принадлежи…
на Хари.
Той принадлежи на Хари.
Той дойде при него, когато най-много се нуждаеше от него в Стаята на тайните.
Мечът може да се представи на всеки достоен Грифиндорец, г-це Грейнджър,
това не го прави, че е магьосническа собственост.
А в случая, настоящето местонахождение на меча е неизвестно.
Моля?
Мечът липсва.
Не знам какво сте намислили да правите, г-н Потър,
но не може да се борите в тази война сам.
Той е много силен.
Здравей, Хари!
Прекъснах дълбока мисъл, нали?
Виждам я да се смалява в очите ти.
Разбира се, че не. Как си, Луна?
Много добре. Ухапа ме градински гном само преди миг…
Слюнката на гном е много полезна.
Ксенофилиус Лъвгуд. Живеем зад хълма.
Удоволствие е да се запознаем, сър.
Сигурен съм, че знаете, г-н Потър, ние в "Дрънкало",
за разлика от онези жаби в "Пророчески вести", напълно подкрепяхме Дъмбълдор
и живота му, и в смъртта му, както подкрепяме и вас напълно.
Благодаря.
Хайде, тате! Хари не иска да говори с нас точно сега.
Той просто е твърде учтив, за да го каже.
Хари Потър.
Извинете ме, сър.
- Може ли да седна? - Г-н Потър.
Непременно, тук.
Благодаря.
Намирам това, което сте написали в "Пророчески вести", наистина интересно.
Очевидно сте познавали Дъмбълдор добре.
Е, със сигурност го познавах най-дълго.
Така е, ако не броим брат му Абърфорт и някак си
хората изглежда никога не броят Абърфорт.
Не знаех дори, че е имал брат.
Ах! Е, Дъмбълдор беше винаги много потаен, дори като момче.
Не се отчайвай, Елфиъс.
Казаха ми, че бил напълно разкрит от Рита Скийтър.
В 800 страници, не по-малко.
Говори се, че някой е говорил с нея.
Някой, който е познавал семейство Дъмбълдор добре.
И двамата, ти и аз, знаем, кой е това, Елфиъс.
Чудовищно предателство.
За кой, за кой става дума?
Батилда Багшот.
Кой?
Боже мой, момче! Тя е най-прочутата магическа историчка на миналия век.
Тя беше толкова близка със семейство Дъмбълдор както никой друг.
О, сигурна съм, че според Рита Скийтър си е струвало едно пътуване до Годрикс Холоу,
за да хвърли един поглед в клетката на онази стара птица.
Годрикс Холоу?
Батилда Багшот живее в Годрикс Холоу?
Там е, където тя за първи път среща Дъмбълдор.
Не ми казвайте, че и той е живял там?
Семейството се премести там след като баща му уби онези три мъгъла.
О, това беше пълен скандал.
Честно казано, момчето ми, сигурен ли си, че си го познавал изобщо?
Министерството падна.
Министърът на магията е мъртъв.
Те идват.
Чудесна среща, г-н Потър.
Джини!
Тръгвай! Тръгвай!
Започва, обиколка! Остават 15 минути.
Къде сме?
Шафтсбъри Авеню.
Често идвах на театър тук с мама и татко.
Не знам, защо мислех за него. Просто изскочи в ума ми.
Насам.
Трябва да се преоблечем.
Как по дяволите?
Магия за неуловимо уголемяване.
Ти си невероятна, а?!
Винаги този тон на изненада.
А, това бяха книгите!
А всички хора на сватбата?
- Смятате ли, че трябва да се върнем? - Те те търсят, приятел.
Излагаме всички на опасност като се върнем.
Рон е прав.
Кафе?
- Капочино, моля. - Ти?
- Каквото каза тя. - Същото.
Така, къде да отидем от тук? "Продънения котел"?
Твърде опасно е.
Ако Валдеморт наистина е поел Министерството,
нито едно от старите места не е безопасно.
Всеки от сватбата ще се оттегли, ще се укрие.
Раницата ми с всичките ми неща, оставих я в Хралупата.
Ти се шегуваш?
Всичко най-необходимо опаковах от дни,
за всеки случай.
Между другото, тези дънки, не са ми любимите.
Долу!
"Вцепени се"!
"Експулсо"!
"Петрификус Тоталус"!
Тръгвай!
Махай се!
Заключи вратата. Угаси светлините.
Името му е Роул.
Беше на Астрономическата кула, когато Снейп уби Дъмбълдор.
Това е Долохов. Познах го от обявите за издирвани.
И така, какво ще правим с вас, а?
Щяхте да ни убиете, но стана обратното, нали?
Ако ги убием, ще знаят, че сме били тук.
- Рон?! - Допусни, че е убил Лудоокия?
Как би се чувствала тогава?
По-добре да им изтрием спомените.
Ти си шефът.
Хърмаяни?
Ти си най-добра в магиите.
"Обливиате"!
- Как са разбрали, че ще съм там? - Може би, все още имаш Следата.
Не може. Следата изчезва на 17. Така е по Магическия закон.
- О! - Какво?
Не отпразнувахме рождения ти ден, Хари.
Джини и аз, приготвихме торта!
Щяхме да я изнесем след сватбата.
Хърмаяни, честно казано,
оценявам идеята, но наистина като се има предвид факта,
че бяхме почти убити от няколко смъртожадни преди няколко минути.
Добре!
Перспективно.
Трябва да се махнем от улицата. Да намерим накъде безопасно място.
За какво беше всичко това?
Вероятно идея на Лудоокия.
В случай, че Снейп реши да дойде да слухти.
"Хоменум Ревелио"!
Сами сме.
Смятах, че друга пръчка…
- Излъга ме. - Няма смисъл.
Смятах, че друга пръчка би подействала. Кълна се!
Трябва да има друг начин.
Сириус
Хари?
Хърмаяни? Къде сте?
Мисля, че намерих нещо!
Чудесно.
Регулус Арктурус Блек.
Р. А. Б.
"Знам, ще бъда мъртъв много преди да прочетеш това.
Откраднах истинския "Хоркрукс" и възнамерявам да го унищожа."
Р. А. Б. е брат на Сириус?
Да.
Въпросът е, всъщност унищожил ли е истинския "Хоркрукс"?
Шпионираше ни, нали?
Крийчър наблюдаваше.
Може би знае къде е истинският медальон?
Виждал ли си някога това преди?
Крийчър?
- Това е медальонът на господаря Регулус! - Но имаше два, нали?
Къде е другият?
Крийчър не знае, къде е другият медальон.
Да, но някога да си го виждал? Бил е в тази къща.
Мръсна мътнорода. Смъртожадните идват.
- Рон! - Родоотстъпникът Уизли!
Отговори й.
Да.
Беше тук, в тази къща.
Най-злият предмет.
Какво искаш да кажеш?
Преди господаря Регулус да умре, нареди на Крийчър да го унищожи,
но колкото упорито Крийчър да опитваше,
не можеше да го направи.
Е, къде е той сега?
- Някой взе ли го? - Той дойде през нощта.
Той взе много неща, включително и медальона.
Кой го направи?
Кой беше, Крийчър?
Мъндънгус.
Мъндънгус Флечър.
Немери го!
Баща ми ще научи за това.
Хей, загубеняци!
Той не е тук.
ХАРИ ПОТЪР НЕБЛАГОНАДЕЖДЕН № 1
Като ваш нов Министър на магията,
обещавам да върна този храм на толерантност към миналия му блясък.
МАГИЯТА Е МОЩ
Затова, започвайки днес,
всеки служител ще бъде подложен
на оценка.
Но знайте това,
няма от какво да се страхувате.
ако нямате какво да криете.
- Колко? - Два галеона.
Хайде, времето е пари. Благодаря, приятел.
- Похитители! - Махай се от пътя.
- Казах ти. - Разкарай се.
Смачкай го.
Натискай малко по-леко.
Те имат памет за плътта.
Когато Скримджър ти го даде за първи път,
мислех, че ще се отвори от докосването ти.
Дъмбълдор е скрил нещо вътре в него.
Много от вас се чудят
защо Валдеморт все още не се показва вече, че е победил
най-мощният символ на опозицията за него и последователите му.
Махни се!
Хари Потър, колко отдавна беше!
Махни се от мен!
Както поискахте. Крийчър се върна с крадеца.
- "Експелиармус"! - Мъндънгус Флечър.
На какво си играете?
Да насъскате две противни домашни духчета подир мен?
Доби само се опитваше да помогне. Доби видя Крийчър на "Диагон-али",
което се стори на Доби любопитно.
И тогава Доби чу Крийчър да споменава името на Хари Потър.
И тогава Доби видя Крийчър да говори с крадеца…
- Аз крадец? - Мъндънгус.
Ти мръсна, малка…гад.
Аз съм купувач и доставчик на удивителни предмети.
- Ти си крадец, Дънг, всеки го знае. - О, г-н Уизли!
- Така се радвам да ви видя. - Жестоки маратонки.
Слушайте. Паникьосах се онази нощ, нали?
Можех ли да помогна, когато Лудоокият падна от метлата си?
- Ти… - Кажи истината.
Когато си преобърнал това място, не отричай,
си намерил медальон. Прав ли съм?
- Защо? Беше ли ценен? - Все още ли го държиш?
Не. Притеснен е, дали е взел достатъчно пари за него.
Проклятие, подарил съм го, нали?
Там бях, продавах си моите стоки на "Диагон-али",
когато някаква вещица от Министерството дойде и искаше да види разрешителното ми.
Каза, че ще ме заключи!
Щеше да го направи, ако не хареса този медальон.
Коя беше? Вещицата. Познаваш ли я?
Не. Аз…
О! Тя е тук! Вижте!
Проклетото боне и всичко.
МИНИСТЕРСТВОТО ПРАВИ ОБРАЗОВАТЕЛНА РЕФОРМА
Така, помнете какво казахме.
Не говорите с никого, освен ако не е абсолютно необходимо.
Просто…Опитайте се да се държите естествено.
Правете каквото всички останали правят.
Ако направим това, тогава с малко късмет ще влезем вътре.
- И тогава… - Става наистина сложно.
- Правилно. - Да.
- Това е напълно откачено. - "Напълно"?
Светът е откачил.
Хайде!
Имаме да търсим хоркрукси.
МЪЖЕ
Трябва да се пуснем с водата.
Това е наистина отвратително.
Име?
Ти! Хайде!
- Какво? Какво? - Хайде.
- Какво съм направил? - Просто продължавай да вървиш.
- Това са…? - Мъгъли.
На тяхното…подобаващо място.
Трябва да ви кажа, започвам да се чувствам малко странно.
Колко дълго каза, че ще трае тази Многоликова, Хърмаяни?
Не съм.
Катърмоул?!
Все още вали в кабинета ми. Два дни вече.
Опита ли чадър?
Осъзнаваш, че слизам долу, нали, Катърмоул?
- Долу? - Да разпитвам жена ти.
Сега, ако кръвният статут на моята жена е под съмнение,
а ръководителят на отдел "Охрана на магическия ред"
се нуждае да му се свърши нещо,
мисля, че щях просто да наредя по-добре приоритетите си.
Имаш един час.
О, Боже мой! Какво ще правя?
Жена ми е сама долу.
Рон, ти нямаш жена.
О, да!
Етаж 2.
Но как да спра да вали?
Опитай "Фините Инкантатем".
Отдел "Охрана на магическия ред"
и отдел "Злоупотреба с магии".
Ти си, Рон!
"Фините Инкантатем". Добре.
А ако не проработи?
Етаж 1. Министър на магията и сътрудници.
Предлагам, ако не открием Ъмбридж до час,
намираме Рон и ще се върнем друг ден.
- Става ли? - Да.
А, Мафалда! Тревърс те праща, нали?
Добре. Отиваме направо долу.
Албърт, ти няма ли да слизаш?
МЪТНОРОДИТЕ И ОПОСНОСТИТЕ, КОИТО КРИЯТ
Рънкорн?!
ДОЛОРЕС ЪМБРИДЖ СТАРШИ ЗАМЕСТНИК-МИНИСТЪР
РЪКОВОДИТЕЛ НА КОМИСИЯТА ЗА РЕГИСТРАЦИЯ НА МЪГЪЛОКРЪВНИ
"Акцио медальон"!
МНОГО ГОЛЯМ РИСК
Добре, добре. Да се успокоим, а?
Нека да се върнем към работата, моля.
Успокойте се.
Рънкорн?
Добро утро!
- Рон, аз съм. - Хари!
Бога ми! Забравих как изглеждаш.
Къде е Хърмаяни?
Слезна в съдебните зали, с Ъмбридж.
По дяволите, студено е тук долу.
Аз съм наполовина. Баща ми беше магьосник.
Уилям Алдъртън. Работи тук 30 години.
Може би го знаете. Винаги носеше сакото си обърнато наопаки.
Не, има грешка. Наполовина съм, разбирате ли.
Трябва да се върнем. Наполовина съм.
- Мери Елизабет Катърмоул? - Да?!
На 27 Чизълхърст Гардънс, Грейт Толинг, Ипшън?
- Да?! - Тук е.
Майка на Мейзи, Ели и Алфред?
Съпруга на Реджиналд?
Реджи!
Благодаря, Албърт.
Мери Елизабет Катърмоул,
Да?!
Пръчка е взета от вас при вашето пристигане в Министерството, днес.
Г-жо Катърмоул, това ли е тази пръчка?
Бихте ли казали на съда от коя вещица или магьосник сте взели тази пръчка?
Не съм я взела?!
Купих я на "Диагон-али", от Оливандър, когато бях на 11.
Тя ме избра.
Лъжете.
Пръчките избират само вещици, а вие не сте вещица.
Но аз съм.
Кажи им, Редж. Кажи им, каква съм.
Редж, кажи им, каква съм.
Какво, за Бога, правиш, Албърт?
Лъжете, Долорес?
А не трябва да се лъже.
"Вцепени се"!
- Това е Хари Потър! - Той е, нали? Разкажи на децата.
"Експекто Патронум"!
Мери! Върви вкъщи!
Вземи децата. Ще се срещнем там.
Трябва да се махнем от страната, разбираш ли?
Мери, прави каквото ти казвам.
Мери?
Кой е този?
Дълга история… Чудесна среща.
Това е Хари Потър.
Това е Хари. Хари Потър.
- Ето го. - Хванете го!
- Спрете го! - Хванете го!
- Пазете се. - Внимавайте.
Насам!
ХАРИ ПОТЪР НЕБЛАГОНАДЕЖДЕН № 1
"Експелиармус"!
О, Боже мой!
Всичко е наред. Всичко е наред.
Хари!
Хари, бързо! В чантата ми.
Има шишенце с етикет "Екстракт от росен".
Добре, добре. Бързо!
"Акцио росен"!
Добре! Отвари го!
Хърмаяни, ръката му!
Знам, просто го направи!
Всичко е наред!
Добре. Това ще… Това ще щипе малко.
Какво се случи? Мислех, че ще се върнем на площад "Гримолд".
Бяхме. Бяхме. Шт. Добре! Още малко, още малко.
Бяхме там, бяхме там, но Йаксли се беше хванал за мен,
знаех, че е видял, къде сме,
не можехме да останем там, така че ни доведох тук, но
Рон се разполови.
Всичко е наред!
"Протего Тоталум"!
"Салвио Хексия"!
Какво правиш?
Защитни заклинания.
Не ми се нрави друго посещение като това, което имахме на Шафтсбъри Авеню, нали?
Можеш да разпънеш палатката.
Палатка?
- "Протего Тоталум"! - От къде се очаква да намеря палатка?
"Репелум Мъгълтум"!
"Муфлиато"!
Първо ти.
"Дисендиум"!
"Инсендио"!
"Експулсо"!
"Диффиндо"!
"Редукто"!
Какво правиш?
Трябва да го държим на сигурно, докато открием как да го унищожим.
Изглежда странно, приятел.
Дъмбълдор те изпраща да намериш тези хоркрукси,
но не ти казва как да ги унищожиш.
Това не те ли притеснява?
Таласъм на име Горнук е бил убит.
Смята се, че роденият от мъгъли Дийн Томас и вторият таласъм,
двамата се смята, че са били пътували с Тонкс, Кресуел
и Горнук, може да са избягали.
Ако Дийн слуша или някой има някаква информация за местонахождението му,
родителите и сестрите му са отчаяни за новини.
Междувременно семейство от пет мъгъла е било намерено мъртво в техния дом.
Знаеш заклинанието, Хари!
Кажи ми.
Кажи ми!
- Кажи ми, Грегорович! - Откраднаха я от мен!
Кой беше?
Крадецът?
Това беше едно момче. То беше, което я взе.
Никога не го видях отново.
Кълна се в живота си.
Вярвам ти.
"Авада Кедавра"!
Мислех, че си спрял.
Не можеш да продължаваш да го пускаш да влиза, Хари.
Ти-Знаеш-Кой е намерил Грегорович.
Майсторът на пръчки?
Той иска нещо, което Грегорович е имал.
Но не знам какво. Но той го иска отчаяно.
Искам да кажа, като че ли животът му зависи от това.
Недей.
- Това го успокоява. - Караме да настръхна.
Какво очаква да чуе? Добри новини?
Което дълго се очакваше, падането на Министерството беше шокиращо.
Мисля, че просто се надява да не чуе лоши новини.
Обещаваме да останем вашите очи и уши.
След колко време ще може да пътува?
Ще ви съобщаваме новини, когато можем, от където можем.
- Аз…аз правя всичко, което мога. - Не правиш достатъчно!
Свали го!
Казах, свали го, веднага!
- По-добре? - Много.
Ще се редуваме, съгласен?
Финч пусна изобретението си в момента за кратко.
А сега друга новина:
Сивиръс Снейп, новоназначеният директор на "Хогуортс",
е постановил, че всички ученици трябва да отговарят на новите правила в училище.
"Хогуортс" няма нищо общо с училището под ръководството на Дъмбълдор.
Учебният план на Снейп е тежък, отразяващ желанията на Черния Лорд
а нарушенията се третират жестоко от двамата смъртожадни в персонала.
Какво е това?
Каква е тази миризма?
- Какво правиш? - Тежък е.
О, съжалявам. Искаш аз ли да го нося?
- Да, благодаря. - Не ставай смешен. Вдигни го!
Глупак.
Похитители.
Добре е да знаем, че заклинанията ти работят.
Можа да го помирише. Парфюмът ми.
Казах ти,
Рон не е достатъчно силен, за да се магипортира.
Ами тогава, ще вървим пеша.
И следващия път, Хърмаяни, колкото и да харесвам парфюма ти, просто не носи.
А сега имената на изчезналите вещици и магьосници.
Тези са потвърдени.
За щастие списъкът е кратък днес.
Джейсън и Алисън Денбрайт
О, благодаря!
Изабела, Джейк, Чарли и Мат Фарлий
Джо Лори
Елинор Сара Гибс
Хари и Брауни Триг
Роб и Еди Доусън
Джорджия Кларк-Дей
Джошуа Флексън
Джордж Кортес
Габриела и Емили Мейдър
Джейкоб и Мими Ърланд
Уилям и Браян Галахър
Не знае какво прави, нали?
Никой от нас не знае.
Тоби и Оливия Глийвс
Кейти и Джеймс Килик
Елзи Валънтайн Шрьодър
Дженифър Уинстън
Темсин и Лола Хиликър
Скарлет и Кити Шарп
О, Боже мой!
Какво?
Ще ти кажа след малко.
Може би, ще ми кажеш сега?
Мечът на Грифиндор. Той е таласъмска изработка.
Страхотно!
Не, ти не разбираш.
Мръсотията и прахът не оказват въздействие върху острието.
То поема само това, което го прави по-силно.
До…бре.
Хари, ти вече унищожи един хоркрукс, нали?
Дневникът на Том Риддъл в Стаята на тайните.
Със зъб от базилиск.
Ако ми кажеш, че имаш един от тези в тази твоя глупава, мънистена чанта…
Не разбираш ли?
В Стаята на тайните, ти прободе базилиска с Меча на Грифиндор.
Неговото острие се напоява с отровата на базилиска.
То поема само това, което го прави по-силно.
- Именно, ето защо… - Може да унищожава хоркрукси.
Ето защо Дъмбълдор го завеща на теб в завещанието си.
Ти си страхотна, Хърмаяни! Наистина!
Всъщност, съм много логична, което ми позволява да се вгледам в минали,
без връзка детайли и да доловя това, което другите пропускат.
Да, има само един проблем, разбира се.
Мечът беше откраднат.
Да, аз съм все още тук. Но вие двамата продължете.
Не ме оставяйте да разваля забавата.
- Какво не е наред? - Не е наред? Нищо не е наред.
Не и според теб, така или иначе.
Виж, ако имаш нещо да кажеш, не се стеснявай. Изплюй камъчето.
Добре, ще изплюя камъчето.
Но не очаквай от мен да бъда благодарен,
само защото вече има още едно проклето нещо, което трябва да намерим.
Мислех, че знаеше с какво се захващаш.
Да, и аз мислех така също.
Е тогава, съжалявам, но съвсем не разбирам.
Коя част от това не оправдава според теб твоите очаквания?
Мислеше си, че щяхме да отсядаме в пет звезден хотел?
Ще намираме хоркрукс през ден?
Мислеше си, че ще се върнеш при мама за Коледа?
Просто мислех, че след цялото това време наистина сме постигнали нещо.
Мислех, че знаеш какво правиш.
Мислех, че Дъмбълдор ти е казал нещо полезно.
Мислех, че имаш план.
Казах ти всичко, което Дъмбълдор ми каза.
И в случай, че не си забелязал, намерихме един хоркрукс вече.
Да, и сме толкова близо да се отървем от него,
колкото да намерим останалите от тях, нали?
Рон! Моля те, свали…
Моля те, свали хоркрукса.
Нямаше да кажеш нищо от това, ако не го беше носил цял ден.
Не знаеш, защо слушам радиото всяка вечер, нали?
За да се уверя, че няма да чуя името на Джини. Или Фред, или Джордж, или мама…
Мислиш ли, че не слушам също?
- Мислиш, че не знам как се чувстваш? - Не, не знаеш как се чувствам!
Твоите родители са мъртви! Ти нямаш семейство!
- Спрете! Спрете! - Добре тогава, давай!
Тръгвай тогава!
Рон…
А ти?
Идваш или оставаш?
Чудесно. Разбирам.
Видях ви двамата онази вечер.
Рон, това е… Това е нищо.
Рон!
Рон, къде отиваш?
Моля, върни се!
Рон!
"Салвио Хексия"!
"Репелум Мъгълтум"!
"Салвио Хексия"!
О, деца!
Бедният стар Джим е бял като призрак.
Той намери отговор, че сме загубени.
Всички плачем вече, плачем защото
тук нищо не можем да сторим, за да ви предпазим.
О, деца!
Надигнете своя глас.
Деца!
Ликувайте!
Хей, малко влакче! Всички се качваме.
Влакчето, което отива в Кралството.
Щастливи сме, мамо, веселим се.
Влакчето дори не напуска гарата. Хей, малко влакче! Чакай ме!
Някога бях сляп, но вече виждам.
Имаш ли местенце за мен?
Това ли е тази безкрайна фантазия? Хей, малко влакче! Чакай ме!
Бях окован, но вече съм свободен.
Не се страхувам тук, не виждаш ли.
В този процес на елиминиране.
Хей, малко влакче! Всички се качваме.
Влакчето, което отива в Кралството.
Щастливи сме, мамо, веселим се.
То е отвъд най-смелото ми очакване. Хей, малко влакче! Всички се качваме.
Влакчето, което отива в Кралството.
Щастливи сме, мамо, веселим се.
Влакчето дори не напуска гарата.
Отварям се преди края.
Хърмаяни?!
Хърмаяни?! Права си.
Сничовете имат памет за плътта.
Но аз не хванах първия си снич с ръка. Почти го глътнах.
- "Отварям се преди края". - Да, какво мислиш, че означава това?
Не знам.
Аз открих нещо също.
В началото си мислех, че е око, но сега не мисля, че е.
Не е руна, няма го в речника на Спелман.
Някой го е добавил с мастило.
Не част от книгата, някой го е нарисувал.
Бащата на Луна носеше такъв на сватбата на Бил и Фльор.
Защо някой ще го рисува в детска книжка?
Виж, Хърмаяни, мислих си.
Искам да отида в Годрикс Холоу.
Там, където съм роден. Там, където родителите ми умряха.
Това е точно там, където той очаква да отидеш, защото значи нещо за теб.
Да, но то значи нещо и за него също, Хърмаяни.
Ти-Знаеш-Кой почти умря там.
Имам предвид, не е ли точно това място, където вероятно би скрил хоркрукс?
Аз съм… Опасно е, Хари.
Но дори аз трябва да призная, отдавна си мислех, че ще трябва да отидем там.
Мисля, че е възможно, нещо друго да е скрито там.
Какво?
Мечът.
Ако Дъмбълдор е искал да го намериш,
но не е искал да попадне в ръцете на Министерството,
къде по-добре да го скрие освен в родното място на основателя на Грифиндор?
Хърмаяни…
Никога не ми давай да те подстригвам пак.
Все още мисля, че трябваше да ползваме Многоликова отвара.
Не.
Тук е, където съм роден.
Няма да се върна като някой друг.
Лека нощ! Ха, ха, ха.
Хари, мисля, че е Бъдни вечер.
Чуй.
Мислиш ли, че ще са тук, Хърмаяни?
Майка ми и баща ми.
Да, мисля, че ще са.
Игнотус Певърил.
Хей, Хари?
Джеймс Потър Лили Потър
Весела Коледа, Хърмаяни.
Весела Коледа, Хари.
Хари, някой ни наблюдава?!
До църквата.
Мисля, че знам кой е.
- Не ми харесва това, Хари. - Хърмаяни, тя е познавала Дъмбълдор.
Тя може да държи меча.
Това е мястото, където са умрели, Хърмаяни.
Това е мястото, където ги е убил.
Вие сте Батилда, нали?
Оставете, позволете ми да го направя.
Г-це Багшот, кой е този човек?
Хари!
"Лумос"!
Драга Бати, благодаря ти за помощта. Пращам ти екземпляр от книгата. Рита
Рита Скийтър
Животът и лъжите на Албус Дъмбълдор
Хари!
"Конфундо"!
Чувстваш ли се по-добре?
Ти си надминала себе си този път, Хърмаяни.
Гората на Дийн.
Идвах веднъж с мама и татко.
Преди години.
Тя е така както я помня.
Дърветата, реката.
Всичко.
Сякаш нищо не се е променило.
Не е вярно, разбира се, всичко се е променило.
Ако родителите ми се върнат сега, няма да разпознаят нищо.
Нито дърветата.
Нито реката.
Нито дори мен.
Може би трябва просто да останем тук, Хари.
Да остареем.
Искаше да знаеш, кое беше момчето на снимката.
Аз знам.
Гелърт Гриндълуолд.
Той е крадецът, който видях в магазина за пръчки на Грегорович.
Говорейки за това, къде ми е пръчката?
Къде ми е пръчката, Хърмаяни?
Когато напускахме Годрикс Холоу, пратих заклинание и то рикошира.
Съжалявам.
Опитах се да я поправя. Но пръчките са особени.
Свършена е.
Остави ми твоята.
Влез вътре и се стопли.
Ще взема медальона също.
Довери ми се.
"Лумос"!
"Акцио меч"!
"Диффиндо"!
Хърмаяни?
Побърка ли се?
Ти ли беше?
О, да!
- Малко очевидно, мисля. - Ти направи кошутата също, нали?
- Не, мислех, че си ти. - Не, моят патронус е елен.
Точно така. Да. Еленови рога.
Добре, Рон. Направи го.
Не мога да се справя.
Това нещо ми действа повече, отколкото действа на теб и Хърмаяни.
- Още една причина. - Не, не мога.
Защо си тук?
Защо се върна?
Сега, ще трябва да му говоря, за да се отвори. Когато това стане, не се колебай.
Не знам какво има вътре, но ще се съпротивлява.
Парчето от Риддъл в дневника се опита да ме убие.
Добре.
Едно.
Две.
Три.
Видях сърцето ти и то е мое.
Видях мечтите ти, Роналд Уизли.
И виждам страховете ти.
Най-малко обичан от майка си, която мечтаела за дъщеря.
Най-малко обичан от момичето, което предпочита приятеля ти.
Рон, убий го!
Бяхме по-добре без теб.
Щастливи без теб.
Кой ще те погледне?
В сравнение с Хари Потър.
Какво си ти в сравнение с Избрания?
Рон, това е лъжа!
Майка ти призна, че предпочита мен като син.
Коя жена ще те вземе?
Ти си нищо. Нищо.
Нищо в сравнение с него.
Не!
Само си помисли.
Само три да намерим.
Хърмаяни?
Всичко наред ли е?
Чудесно е.
Всъщност, знаеш ли, повече от чудесно е.
Хей!
Ти
пълен
задник, Роналд Уизли!
Появяваш се тук след седмици и казваш "Хей"?!
Къде е пръчката ми, Хари?
- Къде е пръчката ми? - Не знам.
- Хари Потър, дай си ми пръчката! - Няма я!
- Как така ти е взел пръчката? - Няма значение, защо е взел пръчката ми.
Какво е това?
Ти си го унищожил.
И как така просто се случи, че държиш меча на Грифиндор?
Това е дълга история.
Не си мисли, че това променя нещо.
Не, разбира се. Само просто унищожих гадния хоркрукс, защо това да променя нещо.
Виж.
Исках да се върна веднага, след като си тръгнах.
Просто не знаех, как да ви намеря.
Да, как ни намери?
С това. Не просто изключва светлината.
Не знам как работи, но в Коледното утро спях в тази малка кръчма,
криех се от няколко похитителя.
И го чух.
Това?
Глас.
Твоят глас, Хърмаяни.
Идваше от него.
И какво точно казах, ако мога да попитам?
Името ми.
Само името ми.
Като шепот.
Така че го взех, щракнах го
и тази малка топка от светлина се появи.
И знаех.
И естествено,
полетя към мен, топката от светлина,
направо към гърдите ми, директно през мен.
Точно тук.
И знаех, че то ще ме отведе където трябва да отида.
Така че се магипортирах.
Дойдох на този хълм.
Беше тъмно, нямах представа къде се намирам.
Просто се надявах, че някой от вас ще се покаже.
И ти го направи.
Винаги съм харесвал тези пламъци, които прави Хърмаяни.
Колко дълго мислиш, че ще ми се сърди?
Не знам. Само говори за тази малка топка от светлина, докоснала сърцето ти.
- И тя ще е наблизо. - Това е вярно. Всяка дума.
Това ще прозвучи налудничаво.
Но мисля, че ето защо Дъмбълдор го завеща на мен. Загасителят.
Мисля, че знаеше, че някак си ще трябва да намеря пътя си обратно.
И ме доведе.
По дяволите, сега разбрах. Имаш нужда от пръчка, нали?
- Да. - Имам една тук.
Трънка е.
25 см, нищо специално. Но…
Смятам, че ще свърши работа.
Взех я от един похитител преди няколко седмици.
Не казвай на Хърмаяни това.
Но са малко глупави, похитителите.
Тази определено беше на трол, съдейки по миризмата му.
- "Енгорджио"! - "Редукцио"!
Какво става там?
- Нищо! - Нищо!
Трябва да поговорим.
Да, добре.
Искам да отида да се срещна с Ксенофилиус Лъвгуд.
Моля?
Виж това?
Това е писмо, което Дъмбълдор е писал на Гриндълуолд.
Виж подписа.
Знакът отново.
Продължава да се появява.
В Барда Бийдъл, в гробището на Годрикс Холоу.
Беше там също.
Къде?
Отвън на магазина за пръчки на Грегорович.
- Какво означава това? - Виж…
Ти нямаш никаква идея къде е следващият хоркрукс, нито пък аз.
Но това, това означава нещо.
- Сигурна съм в това. - Да. Хърмаяни е права.
Трябва да се видим с Лъвгуд.
Но нека да го гласуваме.
Тези, които са "За"?
Не си му все още сърдита, нали?
Винаги съм му сърдита.
Луна!
Луна.
Не късайте дирижабълните сливи!
ДРЪНКАЛО Редактор: Кс. Лъвгуд
Не късайте дирижабълните сливи!
Какво е това? Кои сте вие?
Какво искате?
Здравейте, г-н Лъвгуд!
Аз съм Хари Потър. Ние…
Запознахме се преди няколко месеца.
Може ли да влезем?
Къде е Луна?
Луна?
Тя ще бъде скоро тук.
Така…
Как мога да ви помогна, г-н Потър?
Ами, всъщност…
Става дума за нещо, което носехте на врата си на сватбата.
Беше символ.
Имате предвид това?
Да?!
Точно това.
Това, което се чудехме е… Какво е това?
Ами…това е знакът за Даровете на смъртта, разбира се.
- Какво? - Какво?
Даровете на смъртта.
Предполагам, че ви е известна приказката за тримата братя?
- Да. - Да.
Не.
Имам я тук.
Имало някога трима братя, които пътували по самотен лъкатушещ път
по здрач.
Посред нощ.
Мама винаги казваше посред нощ.
Но по здрач е добре. По-добре всъщност.
Искаш ли да я прочетеш?
Ъ, не.
Имало някога трима братя, които пътували по самотен лъкатушещ път
по здрач.
След време, братята стигнали река, твърде коварна, за да я преминат.
Но те били учили магически изкуства,
тримата братя просто махнали с пръчките си и направили мост.
Преди да могат да прекосят обаче,
заварили пътя си препречен от качулата фигура.
Това била смъртта.
И тя се почувствала измамена.
Измамена, тъй като пътниците винаги се давили в реката.
Но смъртта била хитра.
Престорила се, че поздравява тримата братя за магията им.
И казала, че всеки печели награда
за това, че били достатъчно умни да й се изплъзнат.
Най-старият поискал пръчка, по-могъща от всички, които съществуват.
Така смъртта му направила пръчка от бъзово дърво, което стояло наблизо.
Вторият брат решил, че иска да унижи смъртта още повече
и поискал сила да връща близките си от гроба им.
Така смъртта измъкнала един камък от реката и му го дала.
Накрая смъртта се обърнала към третия брат.
Скромен човек, той поискал нещо, което ще му позволи да си тръгне от това място,
без да бъде последван от смъртта.
И така станало, че смъртта неохотно дала своята мантия за невидимост.
Първият брат пътувал до далечно село.
Където с бъзовата пръчка в ръка, убил магьосника, с който някога имал спор.
Опиянен от силата, която бъзовата пръчка му давала,
той се хвалил с непобедимостта си.
Но тази нощ,
друг магьосник откраднал пръчката и прерязал гърлото на брата за назидание.
И така смъртта прибрала първия брат при себе си.
Вторият брат пътувал към дома си,
където взел камъка и го завъртял три пъти в ръката.
За негова радост, момичето, за което се надявал да се ожени, ненадейно умряло,
се явило пред него.
Но скоро тя станала тъжна и студена. Тя не била част от света на смъртните.
Обезумял от безнадежден копнеж, вторият брат се самоубил, за да бъде с нея.
И така смъртта прибрала втория брат.
Колкото до третия брат, смъртта търсела години, но никога не успяла да го намери.
Едва като станал на преклонна възраст, най-малкият брат,
свалил мантията за невидимост и я дал на своя син.
След това поздравил смъртта като стар приятел
и тръгнал с нея с удоволствие, напускащ този живот като равни.
Така че това са. Това са Даровете на смъртта.
Съжалявам, господине, все още не разбирам.
Аз…
Къде е тази писалка? Ето я.
Бъзовата пръчка,
най-могъщата пръчка, правена някога.
Животворният камък.
Мантията за невидимост.
Заедно, те правят Даровете на смъртта.
Заедно, те правят Господаря на смъртта.
Този знак беше на гроба в Годрикс Холоу.
Ъ, г-н Лъвгуд, родът Певърил има ли нещо общо с Даровете на смъртта?
Да, Игнотус, извинете. И братята му Кадмус и Антиох
смята се, че те са първите притежатели на Даровете,
и следователно вдъхновение за тази история.
Ъ…ъ.
А чая ви е студен.
Веднага се връщам.
Да слезна от тук.
Да се махаме от тук. Няма да пия повече от това нещо. Топло или студено.
Благодаря, сър.
Забравихте водата.
- Водата? - За чая.
Н…наистина ли?
Колко глупаво от моя страна.
Това е без значение. Наистина трябва да тръгваме така или иначе.
Не, не можете!
Сър?
Вие сте единствената ми надежда.
Бяха ядосани, разбирате ли, на това, което бях писал.
Така че я взеха.
Взеха моята Луна.
Моята Луна.
Но ти си наистина това, което те искат.
Кой я взе, сър?
Валдеморт.
Спрете!
Хванах го!
Коварен малък гадняр! Няма ли на кой да се доверим?
Отвлекли са я, защото ме е подкрепял.
Беше просто отчаян.
Ще направя заклинанията.
Здравей, красавице!
Ами, не се колебайте!
Хванете ги!
Хари!
Кажи ми Гриндълуолд. Кажи ми къде е.
Гриндълуолд. Гриндълуолд. Гриндълуолд.
Здравей Том!
Знаех, че ще дойдеш един ден.
Но наистина трябва да знаеш. Вече нямам това, което търсиш.
Кажи ми, Гриндълуолд. Кажи ми къде е.
Кажи ми, кой я притежава.
Бъзовата пръчка е погребана с него, разбира се.
Заровена в земята
с Дъмбълдор.
Даровете съществуват. Но той търси само един от тях, последният.
Знае къде е.
Ще го има до края на нощта. Ти-Знаеш-Кой е намерил бъзовата пръчка?
- Не я пипай! - Остави го!
Приятелят ти ще стане много по-зле, ако не избере да се научи да се държи добре.
Какво ти се е случило, грознико?
Не, не ти.
- Как е името ти? - Дъдли. Върнън Дъдли.
Провери го!
А ти,
прекрасната ми?!
Как те наричат?
Пенелопи Клиъруотър,
смесена кръв.
Няма Върнън Дъдли тук.
Чу ли това, грознико? Списъкът казва, че лъжеш.
Защо не искаш да се знае: Кой си ти?
Списъкът е грешен. Казах ви кой съм.
Промяна в плана.
Няма да водим тази компания в Министерството.
Доведете Драко!
Е?
- Не мога да съм сигурен. - Драко, погледни по-отблизо, синко.
Ако ние сме тези, които предадем Потър на Черния Лорд,
всичко ще бъде простено. Всичко ще бъде както е било, разбираш ли?
Ама няма да забравяме, кой всъщност го хвана.
Надявам се, г-н Малфой.
Осмеляваш се да ми говориш така в моята къща!
Луциус!
Не се притеснявай, скъпи. Ела насам!
Сега, ако този не е този, за който го мислим, Драко,
и го извикаме, ще ни убие всички. Трябва да бъдем напълно сигурни!
- Какво му има на лицето? - Да, какво му има на лицето?
Дойде при нас така. Ужилен е от нещо в гората, предполагам.
Или е ударен от жилеща магия.
Беше ти, миличка?
Дайте ми пръчката й! Ще видим каква е била последната й магия.
Хванах те.
Какво е това?
От къде взе това?
Беше в чантата й, когато я претърсвахме.
Предполагам е мой сега.
Полудя ли?
Тръгвай! Махай се!
Сиси,
служи момчетата в мазето!
Искам да си поговоря малко с тази
по женски!
Какво ще правим? Не можем да оставим Хърмаяни сама с нея!
Рон?
Хари?
Луна?
Този меч трябваше да бъде в моя трезор в Гринготс. Как го взе?
Какво друго ти и твоите приятели взехте от моя трезор?
Не съм взела нищо. Моля. Не съм взела нищо.
Не го вярвам.
- Трябва да направим нещо! - Няма начин от тук.
Опитахме всичко. Омагьосано е.
- Моля! Моля! - Млъквай!
Ти кървиш, Хари. Странно е, че държиш нещо такова в чорапа си.
Помогнете ни!
- Пуснете я. - Млъквай! Назад!
Ти, таласъм, ела с мен!
Доби?
Какво правиш тук?
Доби, дойде да спаси, Хари Потър, разбира се!
Доби винаги ще бъде тук за Хари Потър.
Искаш да кажеш, че можеш да се магипортираш в и извън тази стая?
- Можеш ли да ни вземеш с теб? - Разбира се, аз съм духче.
Става според мен.
Добре, Доби, искам да заведеш Луна и г-н Оливандър до…
До Черупката в покрайнините на Тинуърт.
Довери ми се.
Когато сте готов, сър.
Сър? Харесвам я много!
Ще се срещнем горе на стълбите след 10 секунди.
Ох!
Кой ще вземе пръчката му?
Само ще те попитам още веднъж, таласъме!
Помисли много, много внимателно.
- Преди да отговориш. - Не знам.
Не знаеш ли? Защо не си вършиш работата?
Кой е влизал в моя трезор?
Кой го е откраднал?
Е?
Когато бях последно в трезора, мечът беше там.
Мътнорода
Добре тогава, може би просто е излязъл сам значи.
Няма по-безопасно място от Гринготс.
Лъжец!
Считай се за късметлия, таласъме.
Същото не бих казала за тази.
Как не!
"Експелиармус"!
"Вцепени се"!
Спрете!
Хвърлете пръчките.
Казах, хвърлете ги!
Вземи ги, Драко, веднага!
Бре, бре, бре.
Вижте какво имаме тук.
Това е Хари Потър.
Той е съвсем жив, блестящ и нов отново.
Точно на време за Черния Лорд.
Извикайте го.
Извикайте го!
"Вцепени се"!
Глупаво духче!
Щеше да ме убиеш!
Доби никога не е искал да убива.
Доби само искаше да навреди повече или сериозно да нарани!
Как смееш да вземаш пръчката на вещица?
Как смееш да се противопоставяш на господарите си?
Доби няма господар!
Доби е свободно духче.
И Доби дойде да спаси Хари Потър и приятелите му!
Хърмаяни?!
Добре ли си?
Спасени сме.
Спасени сме всички.
Хари Потър…
Доби!
Доби! Не, само… Дръж се.
Дръж се. Виж, само се дръж, става ли?
Ще те оправим.
Хърмаяни, имаш нещо
в твоята чанта!
Хърмаяни!
Какво е това?
Помогни ми!
Такова красиво място
да си с приятели.
Доби е щастлив
да е със своя приятел
Хари Потър.
Трябва да затворим очите му.
Не мислиш ли?
Ето.
Сега сякаш спи.
Искам да го погреба.
Както му е реда,
без магия.
Превод и субтитри Маргарита Йорданова